- Mici se!
Mici se!
Sad!
Ovo je moja kuca.
- Bok, Bruno!
- Zdravo, dragi. - Mama, što se dešava?
- Slavimo. - Slavite?
Tvoj otac je unaprijeđen.
- To znaci bolji posao. - Znam što je unaprijeđenje.
Tako da imamo malu zabavu da proslavimo.
Ali on ce ipak ostati vojnik, šta ne?
Da, moje janje. Da, ali malo važniji sada.
Ima još nekih novih vjesti, još uzbudljivijih
ali mislim da ti je tata o tome htio reci sam.
- Selidba?? Gdje? - Na selo.
To je miljama daleko. A što sa Karlom i Leonom i Martinom?
Dušo, znam da je teško,
ali svi mi cemo se morati oprostiti od naših prijatelja kada dođe vrijeme.
Ali zato cemo naci nove prijatelje tamo gdje idemo. Zar ne?
Naravno da hoceš. Naci ceš si mnogo novih prijatelja.
Bruno, možeš se vidjeti s prijateljima ujutro prije nego krenemo.
Razmišljaj o tome kao o avanturi, istoj kakve imaš u svojim knjigama.
Ali je najbolja kuca do sada.
Pa, nikad ne znaš. Kuca u koju idemo možda ce biti još bolja.
Tata kaže da ima i vrt.
Gledaj, stvar je, Bruno, biti vojnik zapravo znaci
da ti život ne daje previše izbora, više se svodi na dužnost,
i ako tvoja zemlja želi da negdje ideš, ti ideš.
Ali naravno, ici negdje drugdje je puno lakše
kada znaš da je tvoja porodica oduševljena što ce ici s tobom.
Bruno! Ti si sve veci svaki put kada te vidim.
Prošlo je samo tjedan dana, Nathalie.
Pa, možda se ja zapravo smanjujem.
Pa, vas dvoje,
što mislite o svemu ovome? O selidbi iz Berlina?
Pa, mama i tata kažu da je to dobra stvar,
pa pretpostavljam da doista i je.
Djeco, budite anđeli, hocete? Posluži malo hrane naokolo.
Heil Hitler!
cestitam.
Šta ne izgleda sjajno? Potpuno.
Tako sam ponosan na tebe, moj djecace.
Oh dragi. Ponekad se pitam vraca li mi se to,
što sam ti radila kostime za tvoje male predstave dok si bio sitniji.
Nekad si obožavao svo to oblacenje. Nathalie...
Osjecaš li se još uvijek posebnim zbog toga, dragi moj Ralf?
Odora i što ona predstavlja?
Majko, zabava je. Nemojmo kvariti stvari.
Ja, kvariti stvari?
Trebala bi biti oprezna.
Možeš zapasti u nevolju budeš li tako javno izražavala svoje stavove.
Znaš to.
Pa, na koliko dugo vas gubimo, moj djecace?
Dok rat ne bude dobiven, pretpostavljam. Pa, ne tako dugo onda.
Bruno!
U redu Bruno. Vrijeme je da se oprostimo.
- Bye-bye. - Bye-bye!
"Došlo je vrijeme da spavam Bože, hvala Ti što me cuvaš
"cuvaj me dobro u ovoj noci i nauci me, Bože, da vjerujem u Tebe
"Brini se o djeci, bolesnim i siromašnim pokloni im, Bože, blagoslov
"I ovo molim u ime Isusovo brini se o mojoj obitelji jednako"
Amen.
Djeco gledajte. Gledajte! Naš novi dom.
Moram nešto obaviti. Vidimo se ubrzo.
Pa, što mislimo?
Ma dajte. Lijepa je.
Sami si odaberite sobe. Pozvati cu Mariu
da vam pomogne oko raspakiravanja.
Što ti misliš o njoj, Maria? O novoj kuci?
Nije moje da kažem.
Ali necemo se osjecati kao u pravom domu dok se ne potrudimo i ucinimo ju pravim domom.
Jeli on vec na nogama?
Tko je to bio?
Pretpostavljam jedan od ocevih vojnika.
Izgledao je jako ozbiljno. Pa jesu, zar ne?
Zašto mi šapucemo? Ne znam.
I s kim da se igram? S djecom na obližnjoj farmi.
Farma? Nisam vidio farmu. I tu isto.
Možeš ju samo vidjeti iz moje sobe.
I tamo ima neke djece?
Da, i to dosta. To je dobro.
Tako da, moci cu se igrati s njima. Ne vidim zašto ne.
Malo cu pricekati, samo da vidim kakvi su,
jer izgledaju malo cudno. Djeca izgledaju cudno?
Pa, i farmeri isto. Kako to izgledaju cudno?
Ispricavam se.
Povrce.
Tamo.
Bruno, jesi raspakirao sve svoje stvari?
Jer mislim da bi trebao ici gore i dovršiti to.
Hvala vam, gospođo.
Bruno.
Rekao sam ti da su cudni. Tko to?
Farmeri. Nose piđame.
Bruno, baš sam krenuo da te potražim.
Pa, hvala ti na tome. To je bilo iznimno korisno.
Navratiti cu kasnije da te opet vidim. Naravno, Herr Kommandant.
Uđi.
Sjedi, sjedi.
Pa, što misliš?
Oh...
Želim ici kuci.
Ali ti jesi u svom domu, Bruno. Dom je tamo gdje ti je obitelj.
Zar nije tako?
Bruno, bar moraš dati šansu ovom mjestu.
Obecajem ti, nece proci dugo prije nego ti...
Zašto farmeri nose piđame? Mogu ih vidjeti sa moga prozora.
Radi se o tome, Bruno, ti ljudi...
Pa, vidiš, oni zapravo i nisu ljudi uopce.
Bruno, tko ti je rekao da je to farma?
Maria? Ne.
To je farma, šta ne?
Da.
Jeli to nešto vezano uz tvoj novi posao?
Sve što moraš znati o mom poslu ovdje, Bruno,
je to da je jako važan našoj zemlji i tebi.
Jako se trudimo da ucinimo ovaj svijet boljim mjestom
za tebe da možeš odrasti.
Ali ti nisi farmer. Ti si vojnik.
Bruno, možeš li doci i pomoci mi malo u kuhinji?
Ali moci cu se igrati sa njima šta ne? Sa djecom.
Mislim da ne, Bruno. Ne.
Kao što si rekao, malo su cudni. Malo...
Pa, drugaciji su.
Ne brini se. Naci cemo ti neke nove prijatelje,
ali oni nece biti sa farme.
Ralf, obecao si.
Rekao si da je miljama daleko. I je.
Kako sam mogao znati da ce je vidjeti sa prozora spavace sobe?
Jedan od njih bio nam je u kuhinji.
Gospodaru Bruno, kako ste danas? Potpuno sit.
Govorite istu stvar svaki dan vec puna dva tjedna.
Istina. Pa, trebao bi biti vani i igrati se.
S kim? Ne znam, možda Gretel?
Pa, možeš se i sam zabaviti. To i pokušavam.
Jedna stvar je sigurna,
sjediti tako i biti utucen nece promijeniti stvari na bolje.
Bruno, šta to radiš? Istražujem!
Ne! Ne pozadi. Rekla sam ti, izvan granica je.
Istražuj ispred. Ali tamo sam sve istražio.
Pa, nađi nešto drugo za zabavu. Kao šta?
Ajde dođi sada unutra, smisliti cemo vec nešto.
Pa, djeco, što ste radili danas?
Isto što i jucer. A što je to bilo?
Isto kao i prekjucer. Osim što si išao u istraživanje.
Volim istraživati. Gdje si išao?
Htio sam pogledati u vrtu pozadi ali mi mama nije dala.
Vrt pozadi?
Pa, Božja zabrana.
Pretpostavljam da ce ti nedostajati tvoji prijatelji?
cak mi i škola nedostaje.
Pa, nikad nisam mislio da ceš to reci.
U svakom slucaju, nece ti nedostajati još dugo.
Stvarno? Unajmio sam ucitelja za oba dvoje.
A Herr Liszt ce dolaziti dva puta tjedno.
Ali necemo ici u školu?
Škola dolazi ovdje?
Na starom biciklu, kojeg sam skrpao.
To je kao ptica bez...
Dobro jutro mali covjece. Kako si?
Mogu li te tražiti uslugu? Pa, možeš probati.
Ima li kakvih rezervnih guma viška okolo?
Neka stara možda sa kamiona ili slicno.
Pa, jedina rezervna guma koju sam vidio okolo
pripada porucniku Meinbergu.
Pa, koristi li ju? Da, jako joj je privržen.
Prestani. On ne razumije. Ima samo osam godina.
Ti imaš samo dvancst, pa se prestani praviti kao da si starija.
A zašto ti uopce treba guma?
Želim napraviti ljuljacku. Ljuljacku?
To zvuci uzbudljivo.
Ti!
Ovdje, sada.
Mrdni se!
Odvedi ovog djecaka u kucu u vrt pozadi.
Tamo ima nekih guma. On ce si izabrati jednu.
Odnjeti ceš mu je gdje zatraži. Razumiješ li?
Pa, mali covjece, što se ceka?
Možda ova?
Gdje mi je mama?
Izašla je.
Kada se vraca? Ocekujem ubrzo.
Ali ne brini.
Ali mogu iskrvariti do smrti. Ne, neceš.
Hocu li morati u bolnicu? Ne, to je samo mala posjekotina.
Ma daj. Nije tako strašno.
Tako, puno bolje.
Kako se zoveš? Pavel.
Moraš biti na miru sada par minuta
prije nego pocneš hodati naokolo opet.
Hoceš li reci mojoj mami što se dogodilo?
Mislim da ce to i sama vidjeti.
Vjerovatno ce me odvesti doktoru.
Ne vjerujem.
Možda je gore nego što izgleda. Nije.
Kako ti znaš? Ti nisi doktor.
Jesam. Ne, nisi.
Ti guliš krumpire.
Obucavao sam se za doktora.
Prije nego što sam...
Prije nego što sam završio ovdje.
Nisi onda bio nešto dobar, ako si se morao obucavati.
Onda, što ceš biti kada odrasteš?
Znam. Istraživac.
Kako to znaš?
Jeli lijepo na farmi?
Bruno. Bruno, što ti se dogodilo?
Zamahnuo sam, ali sam pao i porezao koljeno.
Ali Pavel me odnio unutra i zavidao ranu.
Odi u svoju sobu. Ali Pavel kaže...
Ne raspravljaj se. Odi u svoju sobu.
Hvala.
Nije pošteno, ti imaš ovaj pogled.
Pa, necu se mijenjati.
Mislim da nam je škola došla.
Ne, mislio sam na više noviju povjest.
Interesiraju te aktualni događaji? Da, jako.
Pa, biti ceš svjestan situacije
u kojoj se našla naša velika nacija.
Da. citam novine kada god mogu i jedan od ocevih ljudi
me informira o svemu što se događa.
Dobro. A ti, Bruno. citaš li ti novine?
Jesi citao štogod u zadnje vrijeme? Knjige.
Dobro. Kakvu vrstu knjiga?
Pustolovne knjige, pretežno.
Znate ono, vitez u sjajnom oklopu, istražuje cudne zemlje
a dosadna princeza mu se uvijek nađe na putu.
Pa, zato sam ja tu da pomognem. Koliko si ti star Bruno? Osam?
Vrijeme je da ti izbacimo te bajke iz glave
i pocnemo uciti cinjenice.
Vrijeme je, mislim, da ti usredotocimo misli na pravi svijet,
i vjerujem da bi ovo bio idealan pocetak.
Umri, umri!
Umri, umri.
Zdravo.
Ja istražujem.
Šta to radite? Mi... Radimo novu kolibu.
Imaš li puno prijatelja tamo?
Samo par... Ali se svađamo puno.
Zato volim biti ovdje. Nitko me ne dira.
Ja sam Bruno. Shmuel.
Oprosti? Ja sam Shmuel.
To ti je ime? Nisam još nikada cuo nekoga sa takvim imenom.
A ja nisam nikada cuo nekoga tko se zove Bruno.
Ali Shmuel. Nitko se ne zove Shmuel.
Živim u kuci, tamo iza.
Imaš li što hrane sa sobom? Ne.
Gladan si?
Koliko imaš godina?
Osam. I ja isto!
Nije pošteno, ja sam zaglavio ovdje sam sa sobom
dok si ti tamo, i igraš se sa prijateljima cijeli dan.
Igram se? Pa, taj broj.
Šta to nije dio neke igre ili nešto? To je samo moj broj.
Svi dobiju drugaciji broj.
Dobro. I šta se onda dogodi?
Moram se vratiti sada. Stvarno?
Da.
Drago mi je da smo se upoznali, Shmuel.
Meni isto tako, Bruno.
Bok.
Mama, ne mogu naci svoju loptu.
Pa, sigurno je u jednom od tvojih ormarica.
Nije, gledao sam.
Mogu li dobiti komadic cokolade?
Komadic. Da.
Bruno?
Jesi li gledao u podrumu? U podrumu?
Za loptu.
Prokletstvo.
Gretel, upravo sam vidio sve tvoje... Sve moje šta?
Sve tvoje lutke, dole u podrumu.
Lutke su za male cure.
Nije u redu igrati se sa smiješnim igrackama
dok su ljudi u tuđini i riskiraju život za svoju domovinu.
"Zbijenost mojih ljudi je i moja zbijenost." Sudbina.
"Jadi i borbe, radost i tuga su moji.
"Moram raditi i stvarati za uskrsnuce moje domovine..
"Povijest moga naroda je velika i slavna."
I evo 12:00 je.
Molim? Šta ne završavamo sada?
Kraj lekcije je na ucitelju da odluci.
Ne na uceniku. Sada, hoceš li molim te nastaviti?
Bruno, tu li si.
Idem samo do grada na sat vremena. Želiš li poci?
Budi oprezan na toj stvari.
Hvala.
Mogu li te pitati nešto?
Zašto svi vi nosite piđame cijeli dan?
To nisu piđame. Pa to mislim.
Moramo. Uzeli su nam svu odjecu.
Tko to? Vojnici.
Vojnici? Ali zašto?
Ja ne volim vojnike. A ti?
Ja da, dosta. Moj tata je vojnik.
Ali ne takav da uzme ljudima odjecu bez ikakvog razloga.
A kakav je to vojnik on onda?
Pa, on je jako važan vojnik.
On je zadužen da ucini sve boljim za sve.
Pa, jeli ti otac farmer? Ne, on je urar.
Ili je bio. Vecinu vremena sada on samo popravlja cizme.
Smiješno je to kako odrasli ne mogu odluciti
što žele raditi. Isto kao i Pavel.
Znaš ga? Živi tamo.
On je bio doktor, ali odbacio je to da bi gulio krumpire.
Mogu li te pitati nešto drugo?
Što to palite u onim dimnjacima?
Vidio sam ih da idu neki dan. Jeli to samo puno sijena i to?
Ne znam. Nije nam dozvoljeno ici tamo.
Moja mama kaže da pale staru robu.
Pa, što god da je, užasno smrdi.
Volio bih da si se sjetio cokolade.
Znam, žao mi je.
Znam! Možda bi mogao doci do nas i vecerati sa nama koji put.
Ne smijem, smijem li? Zbog ovoga.
Ali to je da zaustavi životinje da ne pobjegnu šta ne?
Životinje? Ne, to je da sprijeci ljude da izađu.
Zar ne smiješ izaci?
Zašto? Što si napravio? Ja sam Židov.
Mislim da bih trebao poci sada.
Hoceš li i sutra biti tu? Probati cu.
Doviđenja onda. Doviđenja.
Mali poklon, dušo.
Hvala ti mama.
Jesi li vidjela Bruna? Vani na svojoj ljuljacki, mislim.
Da, cetvrtak je idealan. Poslati cu auto da vas pokupi oboje.
Šta baka i djeda dolaze?
Hej, jesi li ti osjetila užasan smrad neki dan?
Dolazio je iz dimljaka. Kakva vrsta bolesti?
Dan kada sam pao s ljuljacke.
Jesi li i ti to osjetila mama? Tata?
Mama.
Daj mi da pricam s njom.
Je, ona je. Mogu je cuti.
Da. Veselimo se tome. Pozdrav.
Baka ne dolazi? Ne.
Lošeg je zdravlja ocito, ali djeda dolazi.
Jesi li i ti osjetio to tata? Što to?
Užasan smrad iz dimljaka. Što je to?
Mislim da samo pale smece ponekad tamo.
Pogledaj. Što?
Hej! Gretel.
Hej, to nije pošteno!
Gretel. Šta?
To je samo igra.
Ralf, ovaj ucitelj kojeg si doveo,
uci li on inace malu djecu kao što su Gretel i Bruno?
Vjerujem da uci. Zašto pitaš?
Pa, znamo li što ih uopce uci?
Gretel mi se cini postaje tako...
Uci ih se ono što se sva djeca uce trenutno.
Ne smiju zaostajati.
Ajmo.
Idemo u krevet.
"Židovi su nas klevetali i poticali naše neprijatelje.
"Židovi su nas iskvarili kroz loše knjige.
"Sprdao se sa našom književnošcu i glazbom.
"Bilo gdje, njegov utjecaj je bio destruktivan,
"eventualni rezultat zbog kojeg bi naša nacija posrnula,
"i tada..." Da, Bruno.
Ne razumijem.
Za posrnuce nacije se tereti samo ovaj jedan covjek?
Židov ovdje predstavlja cijelu Židovsku naciju.
Da je to samo jedan covjek,
siguran sam da bi se nešto vec uradilo s njim.
Ali ipak postoji negdje i dobar Židov, zar ne?
Mislim Bruno, ako ikada naiđeš na dobrog Židova,
biti ceš najbolji istraživac na cijelom svijetu.
Nastavi, Gretel.
"Cilj Židova je da postanu gospodari svih ljudi.
"Žid ovi nisu kreativni, nego destruktivni.
"On je neprijatelj kulture.
"Na tisuce Nijemaca je osiromašena od strane Židova."
Gospodaru Bruno.
Što to radite? Pa upravo ste rucali, šta ne?
Idem prošetati, i mislio sam možda ogladnim.
Ali nemoj unerediti torbu. Donesi ju ovdje.
Zamotati cu ti ja to kako spada. Ne. To se tebe ne tice.
Brumo, o cemu se radi?
Što to radiš sa svojom torbom?
Herr Liszt nam je dao neke knjige. Idem vani na ljuljacku da citam.
Daj mi da vidim. Šta?
Knjige. Ne.
Bruno, samo želim vidjeti kakve knjige Herr Liszt vam je dao.
Lagao sam. Molim?
Ma samo imam
pustolovne knjige.
Nastavi. Odi onda.
Sada, Maria, imamo 2 gosta veceras.
Otac Kommandanta ce doci,
i vjerujem porucnik Kotler ce nam se pridružiti također.
Evo.
U cemu je problem?
Nemoj ju bacati nazad. Što? Zašto ne?
Opasno je. Opasno?
To je samo lopta. Hajde.
Zar se ne voliš igrati?
Ili samo igre s loptom? Ne ovdje.
Reci mi kako funkcionira igra s brojevima. Rekao sam ti, to nije igra.
Mi svi imamo te brojeve.
Shmuel!
Bruno! Šta to radiš?
Lopta mi je odletila preko. Samo sam otišao po nju.
Još gore smrde kada gore, zar ne?
Što?
Ali, sigurno ti...
Elsa, zakleo sam se na šutnju.
Od vlastite žene. Da.
Prisegnuo sam životom. Razumiješ li?
Elsa, ti isto vjeruješ u ovo.
Želiš da ova zemlja bude jaka... Ne Ralf, ne! Ne to!
Kako možeš...
Zato što sam vojnik. Kako možeš...
Vojnici ratuju. To nije rat!
Ali je dio rata. I to vitalan dio.
Domovina kakvu svi želimo, ukljucujuci i tebe
ne može nastati bez djela kao što je ovo!
Elsa. Elsa. Makni se od mene! Makni se od mene!
Djed je ovdje.
Ne mogu vjerovati. Djed je ovdje.
Pridružiti cemo vam se za koji trenutak.
Tko ti je pricao o ovome?
Kako je baka?
Malo je oslabila bojim se.
Šteta je to, a toliko se veselila što ce vas vidjeti.
Možda sljedeci put, ako bude mogla. Naravno.
Znaš Ralf, majka ti je prilicno bolesna.
Pricala je o ovome posjetu tjednima.
Možda se baš zato i razbolila.
Pa, vaš mi otac govori da imate i ucitelja.
Da. Dobar je.
Ali nam neda da citamo pustolovne knjige.
Sve što ucimo je dosadno, stara povijest.
Da ti nešto kažem, mladicu.
Da nije bilo povijesti ne bismo sada sjedili za ovim stolom.
Ono što tvoj otac radi ovdje,
on stvara povijest.
Kada sam bio tvojih godina, povijest je bila moj omiljen predmet,
što se ocito i nije svidjelo mom ocu.
Zašto ne?
Pa, on je bio profesor književnosti na sveucilištu.
Ozbiljno, poducava li još uvijek?
Nisam siguran. Ne znaš?
Nismo u kontaktu više. Napustio je zemlju prije nekog vremena.
Ozbiljno, kada?
Prije nekoliko godina, Herr Kommandant.
Ali zasigurno ne može biti prestar. Koliko ima, 40, kasne 40-te?
Gdje je otišao?
Porucnice Kotler,
vaš otac, profesor književnosti, gdje je otišao?
Mislim u Švicarsku, Herr Kommandant.
Kako cudno što je odlucio napustiti domovinu
baš kada ga je ona najviše trebala.
Baš kada smo svi bili spremni da odigramo svoje uloge u nacionalnom uskrsnucu.
Još vina!
Koji je bio njegov razlog? Imao je tuberkulozu?
Išao je tamo radi svježeg zraka?
Bojim se da stvarno ne znam, Herr Kommandant.
Morate ga pitati.
Pa, to je dosta teško šta ne?
S obzirom da je on u Švicarskoj.
Ma hajde!
Šta je s vama veceras?
Da, možda je bilo to. Možda je bio bolestan.
Osim naravno, ako nije bilo kakvih neslaganja s njegove strane.
Mislim s politikom vlade. Mrtvacka kola za takve ljude.
Poremeceni, vecina njih, ili obicne kukavice.
Pa ipak, svi oni su kukavice. Apsolutno tocno.
Moguce, ako je i to bio slucaj s tvojim ocem
trebao bi izvjestiti nadređene, jer to je tvoja dužnost.
Porucnice Kotler!
Ti idiotski Židove! Smece!
Ralf!
Židov!
Ali tata je samo mirno sjedio. A šta si ocekivao da ce napraviti?
Židov je to zaslužio.
Mogu li te pitati nešto u vezi farme?
Bruno, ne misliš valjda još uvijek da je to farma?
To je logor. Zove se radni logor.
Za Židove, ocigledno.
Samo Židovi?
Zato što su najbolji radnici?
Nisu oni tamo zato što su dobri, blesavko.
Nisu oni dobri u nicemu.
Tamo su zato jer su zli.
Oni su neprijatelj. Neprijatelj?
Ali mislio sam da se borimo... Zli su Bruno.
Zli, opasni štetocine.
Oni su razlog zbog kojeg smo izgubili veliki rat.
Zar uopce nisi ništa slušao što nam je Herr Liszt govorio?
Ne. Zapravo i ne.
Tata nije strašan, ili je? On je dobar covjek.
Naravno da je. Ali zapovijeda strašnim mjestom.
Strašno je samo za njih, Bruno.
Trebali bi biti ponosni na tatu, sada još i više nego prije.
On stvara ovu zemlju velikom opet.
Kao što si rekao malo su cudni, Malo
Pa, drugaciji su.
Oni su neprijatelj, Bruno.
Zli, opasni štetocine.
Pa, vidiš, da zapravo i nisu ljudi uopce.
Što ti radiš ovdje?
Htjeli su nekoga sa tankim prstima da pocisti sve ovo.
Ne bi smjeli biti prijatelji, ti i ja.
Trebali bi biti neprijatelji. Jesi li znao to?
Želiš li malo?
Kakav ti je otac? Kakav je?
Jeli dobar covjek?
Nikad nisi pomislio da možda nije?
I ponosan si na njega?
Zar nisi ti ponosan na svoga?
Jeli stvarno tako strašno u logoru?
Kako se usuđuješ pricati s ljudima u kuci.
Kako se samo usuđuješ!
Jedeš li ti to?
Kradeš i hranu?
Odgovori mi! Ne gospodine, on mi je dao.
On je moj prijatelj.
Molim?
Mali covjece,
Poznaješ li ovog Židova?
Ne, baš sam ušao a on se sam posluživao.
Nisam ga nikad prije vidio.
Ti, završi cišcenje caša.
Kada se vratim, porazgovarati cemo
o tome što se dogodi sa štakorima koji kradu.
Pridošlice su sretne da otkriju kakav je život u logoru
nije sve samo posao
Tu je i prilika za odmorom također
Na kraju njihovog dana u željezariji
ili tvornici cizama radnik može
iskoristiti svoje preostalo vrijeme kako želi.
Sportske igre su jako popularne.
oni koji ne igraju zasigurno uživaju gledajuci.
Na kraju radnog dana,
kafic lociran u samoj središnjici je idealno mjesto
za prijatelje i obitelji da se nađu i zajedno uživaju u zdravom i hranjivom obroku.
Djeca posebice, uživaju u kolacima i slasticama koje se nude
Vecerima povremeni glazbeni koncerti
ili gostujucih orkestara ili zasigurno talentiranih glazbenika
iz samoga logora su uvijek dobro posjeceni
Ostale slobodne aktivnosti ukljucuju citanje u biblioteci,
loncarstvo, kuhanje, umjetnost i hortikulturu kako za odrasle tako i za djecu
Gotovo bilo koja aktivnost koju netko poželi je dostupna unutar logora
Izvrsno.
Bravo. Izvrsno. Hvala.
Zbogom mali covjece.
Shmuel! Shmuel!
Ne razumijem.
Vidio sam film o logoru,
i izgledalo je jako lijepo.
Ne znam zašto sam to ucinio.
Gretel i svi ostali su govorili sve te stvari,
i da su vojnici tako strašni.
Dolazim ovdje vec danima ali te nikada nije bilo.
Mislio sam možda više nismo prijatelji.
Shmuel, stvarno mi je žao zbog onoga što sam ucinio. Još smo prijatelji zar ne?
Gdje je Kurt u zadnje vrijeme? Nisam ga vidjela vec dugo.
Tko je Kurt? Porucnik Kotler.
Premješten je na front.
Osjecali smo da ce njegova mladost i entuzijazam
biti bolje iskorišteni tamo.
Herr Kommandant, telefon.
Zapravo, Gretel, poslan je tamo
jer nije izvjestio nadležne
o neodanosti njegova oca.
Što je bila njegova dužnost, dodao bih.
Što je bila njegova nesreca. Nesreca?
Pa njegova nesreca što mu otac nije bio odan, a ne majka.
Vjerovatno ne bi ocekivali da prijavi svoju majku.
Što? Kada ce se Pavel vratiti?
Mama? Nikada, blesavko.
To je otac. Bombardirani su.
Baka je mrtva.
"...pobjeda koju si nam Ti ostvario
"i za sve koji spavaju s Njim,
"zadrži nas koji smo još u tijelu vjecnog prijateljstva
"sa svima koji Te cekaju na zemlji,
"i sa svima koji su sa Tobom u raju,
"u zajedništvu sa Njim koji je uskrsnuce
"i život, koji vladaju sa Njim i Svetim Duhom
"zauvijek jedan Bog, svijet bez kraja. Amen"
Ne može to imati ovdje. Ona to nebi željela.
Može.
"Svemoguci Bože, koji po smrti..."
Jesi li ikada bio na pogrebu?
Moja baka i djeda su oboje umrli odmah nakon što smo došli ovdje,
ali nije bilo nikakvog sprovoda.
Onaj tamo prebaci tamo.
Umrli su u isto vrijeme?
Od cega?
Ne znam.
Tata kaže da su pobrali neku bolest na putu ovamo.
Morali su otici u bolnicu cim smo došli.
Nismo ih više vidjeli.
Ovo je zabavno.
Volio bih kada bi mogli raditi i nešto uzbudljivije.
Onaj tamo prebaci ovamo. Ovaj?
Ne, taj.
Ovaj ovdje? Ne, tamo!
Ovdje? Ne.
Ne želim da opet odeš. Ne, ni ja.
Ne možeš se ovako ponašati!
Preispituješ moje ponašanje? Ovo se ne može nastaviti!
Znam. Ne mogu ovo više podnijeti, Ralf.
Ne mogu ostati ovdje i biti dio ovoga.
Zar ne misliš da ce se postavljati izvjesna pitanja?
Pitanja? Pa sada, što to govori o mojoj
sposobnosti da radim svoj posao i držim vlastitu obitelj pod kontrolom?
Posao? Tako to zoveš? Daj se saberi ženo.
Tako je. Samo to ignoriraj. Ignoriraj.
Ignoriraj cinjenicu da je covjek za koga sam se udala cudovište!
cak i vlastita majka te nije mogla voljeti.
Jesi li sretan ovdje?
Da. Jako.
A ti Gretel?
Pa, bila sam, ali nedostaje mi dom. Nedostaju mi prijatelji.
Da, vjerujem. I tebi isto Bruno. Sigurno ti nedostaju tvoji prijatelji.
Ne. Ne više, zaista.
Pretpostavljam da je zapravo pravo pitanje ako dođe do toga
bili htjeli živjeti negdje drugdje?
Nazad di je dom? Ne. Ne Berlin. Još ne.
Negdje gdje je sigurno, recimo Heidelberg gdje je tetka Lottie na primjer.
Svi zajedno? I ti isto?
Ne. To još nece biti moguce bojim se.
Moram ostati i završiti svoj posao ovdje.
Vidiš, trenutno tvoja majka misli o tome...
Ona jednostavno misli da bi sada trebali biti negdje drugdje.
Voljeli bi to?
Bojim se Bruno, u životu, cesto moramo raditi stvari koje zapravo ne želimo.
Bitna stvar je da vaša majka vjeruje da
je ovo mjesto neprikladno za vaše odrastanje,
i što više mislim o tome više shvacam da je zapravo u pravu.
Ali tata. Ne!
Vrijeme je da se maknete s ovog mjesta.
Jeli sve u redu?
Ne možemo naci oca.
Otišao je na drugi zadatak sa nekolicinom svojih ljudi,
i još se nisu vratili.
I ja imam neke loše vijesti. Odlazim.
Koliko dugo ovaj put?
Zato su loše vijesti, zauvijek mislim.
Mama kaže da ovo nije mjesto za djecu, što je baš blesavo.
Kada odlazite? Sutra. Poslije rucka.
Znaci, nikada te više necu vidjeti?
Da, hoceš. Možeš doci za praznike u Berlin ako želiš,
kada se svi opet nalaze sa drugima ljudima.
Volio bi da sam ti mogao pomoci da nađeš oca.
Stvarno se želim iskupiti što sam te tako iznevjerio.
To bi bilo dovoljno zar ne? Pomoci ti naci oca?
Bilo bi super. Kao neka tajna misija.
Mogao bi prokopati ispod. Što? S cim?
Ne, ali mogu donijeti nešto. Ne želiš doci ovdje.
Gledaj.
Mogu se probiti na tvoju stranu. Koja je svrha toga?
Tvoj tata nece biti ovdje, zar ne?
Ali isticati cu se, zar ne, ako dođem prijeko?
Ne izgledam kao ti.
Ali možeš izgledati kao ja.
Ako se obuceš kao ja i obriješ glavu.
Ne želim brijati svoju kosu.
Možeš to prekriti kapom. Moja piđama je drukcije boje.
Mogu ti donijeti jednu. Tamo je koliba krcata piđama.
Na tisuce njih. Bili to ucinio? Želim to uciniti. A imaš li hrabrosti za to?
Želim ti pomoci da nađeš svog oca. Moram ici.
Sutra onda? Donijeti cu ti super veliki sandwich.
I ne zaboravi piđamu!
Bruno?
Mama, mogu li ici i igrati se na ljuljacki?
Bruno... To mi je zadnja šansa.
U redu. Idi onda.
Mislio sam da neceš doci. Oprosti, nije mi bilo lako da se iskradam.
Nebi smio biti ovdje danas. Zaboravio si piđamu!
Jesi li donio sandwich? Bi li te ja iznevjerio?
Shmuel.
Evo.
Kako izgledam?
U redu. Krenimo.
Bruno?
Dosta bi bilo.
Hajdemo naci tvoga tatu.
Hajde!
Gospodaru Bruno?
Shmuel.
Možemo li otici do kafica ili nešto? Kafica?
Možda bi se trebao vratiti kuci. A što s ocem?
Da.
Provjeriti cemo prvo kolibu.
Bruno?
Hajde.
Tata?
Diži se! Diži se!
Što se događa? Ne znam.
Nekada nas vode na marširanje.
Pokrenite se! Diži se!
Mici se! Pokreni se!
Bruno!
Mora da je još negdje vani gospođo.
Bruno!
Bruno?
Mici se! Brzo!
Diži se!
Diži se. Moraš!
Premjesti ih vani!
...što znaci da bi naši tjedni kapaciteti
bili gotovo utrostruceni,
s toga, do kraja ljeta...
Ralf. Elsa, na sastanku sam.
Bruno je nestao.
Hajde!
cekaj ovdje!
Hajde!
Pokreni se! Mici se!
Pridruži se redu!
Hajde, ti!
Bruno!
Mici se!
Hajde.
Bruno!
U redu je. Mislim da cemo cekati ovdje samo dok kiša ne stane.
Skidajte odjecu!
Gdje idemo?
Ne, to je samo tuširanje.
Tuširanje?
Otvorite vrata! Otvorite vrata!
Micite se!
Bruno!
Prijevod: Conall
Sredio i podesio LotarBB-BBogdan Uživajte...